# Instalace

Jednoduchý návod na instalaci naleznete v souboru `README`. Přečtěte si nejprve tento soubor a poté se vraťte zde pro další podrobnosti.

V této části vás provedeme procesem kompilace a konfigurace programu MPlayer. Není to snadné, ale nemusí to být nutně těžké. Pokud zaznamenáte rozdílné chování, než zde popisuji, prostudujte si prosím tuto dokumentaci a naleznete své odpovědi.

## Softwarové požadavky

- binutils – doporučená verze je 2.11.x.

- gcc – doporučené verze jsou 2.95 a 3.4+. 2.96 a 3.0.x jsou známy generováním vadného kódu, 3.1 a 3.2 měly rovněž problémy, 3.3 jen okrajově. Na PowerPC použijte 4.x.

- Xorg/XFree86 – doporučená verze je 4.3 a vyšší. Ujistěte se, že máte nainstalovány vývojové (dev) balíčky, jinak to nebude pracovat. Ne vždy potřebujete X, některá výstupní video rozhraní pracují i bez nich.

- make – doporučená verze je 3.79.x nebo vyšší. Pro sestavení XML dokumentace potřebujete 3.80.

- FreeType – vyžaduje se aspoň verze 2.0.9 pro OSD a titulky.

- ALSA – volitelnmá, pro podporu zvukového výstupu do ALSA. Vyžaduje se aspoň verze 0.9.0rc4.

- libjpeg – vyžadována pro volitelné JPEG video výstupní rozhraní

- libpng – vyžadována pro volitelné PNG video výstupní rozhraní

- directfb – volitelný, 0.9.13 nebo pozdější vyžadovaný pro directfb video výstupní rozhraní

- lame – doporučená verze 3.90 a vyšší, vyžadovaný pro enkódování MP3 zvuku v MEncoderu.

- zlib – doporučená, nutná pro komprimovanou MOV hlavičku a podporu PNG.

- LIVE555 Streaming Media – volitelná, nutná pro přehrávání RTSP/RTP datových proudů.

- cdparanoia – volitelná, pro podporu CDDA

- libxmms – volitelná, pro podporu XMMS vstupního pluginu. Vyžadujeme aspoň 1.2.7.

- libsmb – volitelná, pro podporu SMB sítí.

## Vlastnosti

- Rozhodněte se zda potřebujete GUI. Pokud ano, přečtěte si před kompilací sekci GUI.

- Pokud chcete nainstalovat MEncoder (náš skvělý všestranný enkodér), přečtěte si sekci MEncoder.

- Pokud máte V4L kompatibilní TV tuner kartu, a přejete si sledovat/grabovat filmy MPlayerem, přečtěte si sekci TV vstup.

- Pokud máte V4L kompatibilní radio tuner kartu a přejete si poslouchat nebo zachytávat zvuk MPlayerem, přečtěte si sekci radio.

- Připravena k použití je podpora pěkného OSD Menu. Přečtěte si sekci OSD menu.

Pak přeložte MPlayer:

    ./configure
    make
    make install

V tuto chvíli máte MPlayer připraven k použití. Ověřte si, zda nemáte soubor `codecs.conf` v domovském adresáři (`~/.mplayer/codecs.conf`) ze staré verze MPlayeru. Pokud jej najdete, odstraňte ho.

Uživatelé Debianu si mohou vyrobit .deb balíček, je to velmi jednoduché. Jen spusťte binárku

    fakeroot debian/rules

v MPlayerově kořenovém adresáři. Podrobnosti viz Balíčkování Debianu.

Vždy si prostudujte výstup skriptu `./configure`, a soubor `configure.log`, které obsahují informace o tom co bude zakompilováno a co ne. Také můžete chtít vidět soubory `config.h` a `config.mak`. Pokud máte některé knihovny nainstalovány, ale nebyly detekovány skriptem `./configure`, pak ověřte, zda máte příslušné hlavičkové soubory (obvykle -dev balíčky) a jejich verze jsou shodné. Soubor `configure.log` vám obvykle prozradí co vám chybí.

Ačkoli to není podmínkou, měli byste mít nainstalovány fonty pro funkci OSD a zobrazování titulků. Doporučujeme nainstalovat soubor fontu TTF a nařídit MPlayeru jej používat. Detaily viz sekce Titulky a OSD.

## Chtěli byste GUI?

GUI potřebuje GTK 1.2.x nebo GTK 2.0 (není plně GTK, ale panely jsou). Skiny jsou uloženy v PNG formátu, takže GTK, libpng (a jejich příslušenství, obvykle nazývané gtk-dev a libpng-dev) musí být nainstalovány. Můžete jej zakompilovat předáním volby `--enable-gui` skriptu `./configure`. Aktivaci GUI režimu pak provedete spuštěním binárky `gmplayer`.

Protože MPlayer nemá přibalen žádný skin, budete si muset nějaký stáhnout abyste mohli používat GUI. Viz naši download stránku. Skiny by měly být rozbaleny do obvyklého systémového adresáře (`$PREFIX/share/mplayer/skins`), nebo do `$HOME/.mplayer/skins`. MPlayer ve výchozím stavu hledá v těchto adresářích podadresář jménem `default`, ale můžete použít volbu `-skin nový_skin` nebo direktivu `skin=nový_skin` konfiguračního souboru pro použití skinu v adresáři `*/skins/nový_skin`.

## Fonty a OSD

Abyste si mohli užívat OSD a titulků, musíte MPlayeru sdělit, který font má použít. Může to být jakýkoli TrueType font, nebo speciální bitmapový font. TrueType však doporučujeme, jelikož vypadají lépe, mohou být vhodně škálovány na rozměr filmu a lépe si poradí s různými znakovými sadami.

### TrueType fonty

Existují dva způsoby, jak zprovoznit TrueType fonty. První je použít volbu `-font` pro volbu TrueType fontu z příkazového řádku. Tato volba bude dobrým kandidátem pro umístění do konfiguračního souboru (detaily viz manuál). Druhá je vytvoření symlinku s názvem `subfont.ttf` na soubor s vámi vybraným fontem. Buď

    ln -s /cesta/k/sample_font.ttf ~/.mplayer/subfont.ttf

pro každého uživatele zvlášť, nebo systémový:

    ln -s /cesta/k/sample_font.ttf $PREFIX/share/mplayer/subfont.ttf

Pokud byl MPlayer kompilován s podporou fontconfig, výše uvedené nebude fungovat, místo toho `-font` očekává fontconfig název fontu a jako výchozí bere bezpatkový font. Příklad:

    mplayer -font 'Bitstream Vera Sans' anime.mkv

Seznam fontů známých fontconfigu, získáte pomocí `fc-list`.

### bitmapové fonty

Pokud se z nějakého důvodu rozhodnete nebo potřebujete použít bitmapové fonty, stáhněte si sadu z našich stránek. Můžete si vybrat mezi různými ISO fonty a několika sadami fontů zaslaných uživateli v různých znakových sadách.

Rozbalte stažený archiv do `~/.mplayer` nebo `$PREFIX/share/mplayer`. Pak přejmenujte nebo slinkujte jeden z rozbalených adresářů na `font`, například:

    ln -s ~/.mplayer/arial-24 ~/.mplayer/font

    ln -s $PREFIX/share/mplayer/arial-24 $PREFIX/share/mplayer/font

Fonty by měly mít vhodný `font.desc` soubor, který mapuje unicode pozice ve fontu na aktuální znakovou sadu textu titulků. Dalším řešením je mít titulky kódované v UTF-8 a použít volbu `-utf8`, nebo pojmenujte soubor s titulky stejně jako film a dejte mu příponu `.utf` a umístěte jej do adresáře s filmem.

### OSD menu

MPlayer má plně uživatelsky definovatelné rozhraní OSD Menu (nabídka na obrazovce).

Menu Preferences NENÍ v současnosti IMPLEMENTOVÁNO!

#### Instalace

1. zkompilujte MPlayer s volbou `--enable-menu` předanou do `./configure`

2. ujistěte se že máte nainstalován OSD font

3. zkopírujte `etc/menu.conf` do svého `.mplayer` adresáře

4. zkopírujte `etc/menu.conf` do svého `.mplayer` adresáře, nebo do systémového MPlayer konfiguračního adresáře (výchozí: `/usr/local/etc/mplayer`)

5. zkontrolujte a upravte `input.conf`, abyste zapnuli klávesy pro pohyb v menu (to je popsáno zde).

6. spusťte MPlayer podle následujícího příkladu:

       mplayer -menu file.avi

7. stiskněte některou z kláves, kterou jste definovali

## RTC

V MPlayer jsou zabudovány tři metody časování.

- Abyste použili starou metodu, nemusíte dělat vůbec nic. Ta používá usleep() pro hlídání A/V synchronizace s přesností +/- 10ms. Ačkoli někdy může být synchronizace hlídána ještě jemněji.

- Kód nového časovače používá pro tento účel RTC (hodiny reálného času), protože mají přesné 1ms časovače. Volba `-rtc` to zapíná, je však nutné vhodně nastavené jádro. Pokud používáte jádro 2.4.19pre8 nebo pozdější, můžete nastavit maximální RTC kmitočet pro normální uživatele pomocí systému souborů /proc . Použijte jeden z těchto dvou příkazů pro zapnutí RTC pro obyčejné uživatele:

      echo 1024 > /proc/sys/dev/rtc/max-user-freq

      sysctl dev/rtc/max-user-freq=1024

  Můžete tuto volbu učinit trvalou přidáním druhého příkazu do `/etc/sysctl.conf`.

  Efektivitu nového časovače uvidíte na stavovém řádku. Funkce power managementu některých notebookových BIOSů s speedstep procesory špatně komunikují s RTC. Audio a video se mohou rozejít. Zdá se že pomáhá připojení vnějšího napájení před zapnutím notebooku. V některých hardwarových kombinacích (zjištěno během používání ne-DMA DVD mechaniky na ALi1541 boardu) způsobuje použití RTC časování trhavé přehrávání. Pak doporučujeme použít třetí metodu.

- Třetí kód časovače se zapíná volbou `-softsleep`. Je stejně efektní jako RTC, ale nepoužívá RTC. Na druhou stranu více zatěžuje CPU.